![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEivXIDrGSA9cLoKH9biGfHQ2iKFWa0mr2XpN4zkOiZaA8U2Yw6dX4hVQPe4wZx7lg88he2MAXSMKrkxZoyPGjCrYunM4Z-u1JwHCFIkuyF4EumPfVHSBd1fF3HBQdwW-CKfsKqs7uo9Yw/s400/casal-1612464_960_720.jpg)
Amikor világra jöttél, nem tudtál még mindent
és ma sem tudod mit keresünk ennyien itt lent
- ahol az élet hol kimúlik, hol visszanyargal -
fejünkben szálló, s szájunkról repülő szavakkal.
.
Igazából te sem gondoltad volna, hogy eljössz
ide, ahol vígan-búsan élhetsz, s ha nem: megszöksz
mint Anna Karenina egy hűvös jégszív miatt
az orosz tél nem súghat, de te rájöhetsz ki vagy
.
mikor búcsúzkodó párokat nézel a busznál
mikor a könny megindul valahol és csak futnál
ha Shakespeare-nek minden szonettje magával ragad
és rádöbbensz: az ősi öröm párosban fakad.
.
Mert mindenki másban kutatja miért jött ide
ez a világ szívektől illatozó kölnije:
hogy érezheted azt, ha valaki viszont szeret